Tom skriver att de har öppnat det nya försäljningsrummet.
Men Rose då? Vad har hon att säga?
Det är bra. New York är himmelskt.
De har ett hus i Hamptons i sommar.
- Hon kan vara gravid. - Varför tror du det?
Hon säger: "Jag kan komma i Augusti. Men det är tidigt att säga."
Du överanalyserar som vanligt.
- Jäktig dag? - Farmor har bett mig titta in.
Det handlar om sjukhuset. Vet mamma?
Farmor sa åt mig att låta bli.
Du är galen. Hon är medlem i styrelsen. Hon ska vara med.
Alla medlemmar kan inte vara på varje möte.
Jag vill se om det kan lösas innan det uppstått ont blod.
- Vad är det? - Det är en man där nere, milady.
- Mr Finch vill träffa förvaltaren. - Jag kommer.
Jag föreslog det.
Men han ville inte störa er utan bara träffa förvaltaren.
För honom till biblioteket om 10 min.
- Javisst, milady. - Du får ta hand om honom.
Jag har några ärenden. Lovade att möta farmor kl. 11.00.
Jag vill hantera honom. Det är mitt jobb.
Hur går det med bröllopsförberedelserna?
Sakta men säkert, milord. Vi har satt ett datum med mr Travis.
Nu ska vi bestämma var vi ska ha mottagningen, enkel som den blir.
- Här, såklart. - Absolut.
Vi kan utsmycka tjänarnas sal vackert.
Det är vänligt, milord.
Som jag sa, vi har ännu inte fattat ett beslut.
Glöm inte bort stackars mr Finch.
Ärligt talat: "vi kan utsmycka tjänarnas sal"?
- Vi kan nog göra bättre än så. - Vad menar du?
Jag vill inte diskutera det just nu. Vi kan ha ett samtal om det senare.
Jag vet att det är fusk, men jag kanske köper en burk pepparrot.
- Det vore inte så dumt. - Det är inte likt dig.
Det kan användas i smörgåsar-
-utan att allt omständligt besvär.
- Får jag låna lite soda, mrs Patmore. - "Låna"? Kommer du ge tillbaka det?
Några nyheter om mr Mason?
Bara att han förlorar hem och levebröd på grund av mig.
- Det är nog inte sant. - Jo, jag är orsaken.
Hade jag varit tyst, kunde de fått ett uppskov.
- Inte enligt ms Baxter. - Hon var inte där.
Är du färdig med orderlistan? Den skickas ut i eftermiddag.
Jag kan ta den. Jag ska gå till byn när jag är ledig.
Det var snällt. Jag tar nog den till gården själv.
Jag följer med. Vi är tillbaka vid 12.
Ja men då så.
Jag beklagar besvikelsen mr Finch.
Ingen "besvikelse". Det skulle jag inte säga.
Jag vill diskutera godsets bidrag vid årets kreaturmässa i Malton.
Inget av intresse för dig.
Jag trodde kreatursmässorna hölls före jul.
Vanligen, ja. Detta är ett experiment.
Du kom för att diskutera detta med mr Branson?
Det går ju inte, men kan du berätta vem som ersatte honom?
Håll i hatten mr Finch, men det gjorde visst jag.
Jag förstår.
Jag har arbetat med mr Branson i åratal.
Nu avser jag att sköta det själv, med greven.
- Det är en värld i förändring. - Helt korrekt.
Mässan måste bli lyckad i år-
- så vi hoppas på ett värdigt bidrag från Abbey.
Det gick bra för våra grisar ide andra mässorna.
Låt mig tala med vår grisman.
Dessa mässorna är inte lika omtalade som länets lantmässa.
Men med bra bidrag från de kvarvarande godsen tas vi på allvar.
Nyckelordet är "kvarvarande".
"Utsmycka tjänarnas sal"?
Jag vet inte om det låter så lockande.
- Det var vänligt menat. - Jag förstår det.
Vad vill du att vi ska göra?
Ska jag vara ärlig, vill jag fira någon annanstans.
Hitta något lokalt där vi kan ha vår egen fest-
- istället för en samling vid Crawley-familjens nåd.
- Vill du ens bjuda in dem? - Självklart.
Hurså? Trodde du att du skulle vigas-
-utan att lady Mary var där?
Hon är en viktig del i mitt liv, det tänker jag inte förneka.
Det behöver du inte heller.
Jag vill bara inte vara en betjänt på min bröllopsdag. Är det fel av mig?
Vad ska jag säga till hans höghet?
Säg: "Nej, tack."
Detta är mycket formellt.
Sjukhuset i Yorkshire har skrivit till våra donatorer-
- för att värva deras stöd i övertagandet.
Vilket vi kan enas om är lömskt.
Det är vettigt. Den främsta fördelen med övertagandet-
- är att våra donationsinsamlingar blir mera sammanhållna och logiska.
Det finns inga statliga bidrag för dem eller oss.
Vilket betyder att vi blir en del av en större organisation.
Medan det lokala samfundet förlorar chansen-
-att få behandling i sin egen by.
Det beror på hur den nya avdelningen används.
I slutändan kommer det handla om hur många liv det räddar.
Exakt.
- Säger du att vi inte räddar liv? - Nej då.
Om du inte kan vara hjälpsam, var tyst.
- Hjälp åt vem? - Och var är Cora?
Det angår inte henne. Jag är ordförande. Du är socialarbetare.
Dr Clarkson driver sjukhuset. Och Robert är skyddsherren.
Hans far donerade marken som sjukhuset är byggt på.
Vi fyra utgör beslutsförheten.
Det stämmer inte, tala om för henne om mötet.
Och berätta samtidigt att-
- "kusin Violet hade hållit oss andra borta om hon kunde".
Ge mig inte uppslag.
Jag antar att du är van vid rutinen nu.
Jag tror det. Jag trivs här.
- En förändring från Bayswater. - En bra förändring.
Jag har lärt mig godset. Härnäst blir att titta på skogen vid sjön.
- Jag kan följa med om du vill. - Nej, det går bra.
- Jag gillar att vandra ensam. - Jag håller med, Andy. Det är frigörande.
Som du vill.
Mr Carson, det finns väl inga nyheter-
-om när du kan tänkas varsla?
Ingen kommer att sparkas ut ur dörren, jag lovar.
Jag vet. Men bör jag se mig efter ett nytt jobb?
Kan det skada?
Då vet du i alla fall att du har någonstans att gå.
Jag vet ingenting alls.
- Men du hörde ju. - Jag hörde att jag får sparken.
De kommer inte dröja med att göra sanning av det.
- Mr Dawes. - Mr Molesley.
Kan vi prata?
Ni behöver inte höja rösten, mr Skinner.
Jag vill ha samma som du, en tidning som folk gillar att läsa.
Jag förstår inte varför du är så arg.
Jag kommer bara med förslag.
Jag är ledsen att du känner så.
Jag kommer imorgon så vi kan tala om det då.
Försök att vara lugn tills jag anlänt.
Adjö.
Vi borde runda av. Barnen kommer snart.
Vem var det?
Mr Skinner på sitt vanliga humör.
Han hatar mina förslag till ledaren.
Han avskyr mina förslag till intervjuer.
Han hatar fotografierna vi beställt.
Låter som att han hatar att driva tidningen.
Han avskyr mig. Det räcker.
Jag måste åka till London, en oläglighet, men så är det.
Hur gick mötet?
Dr Clarkson vill få er mor till farmors sida.
- Kommer hon? - Jag tror inte det.
Han vill vara sin egen chef. Vem kan klandra honom?
Är det rättvist?
Det har alltid varit en stor fördel med vårt eget sjukhus.
- Och han vill ha kvar det. - Vems sida är du på?
Jag vill inte behöva bestämma.
Hej, älskling.
Hur var din dag?
Jag frågade aldrig vad mannen imorse ville.
Malton håller en sen kreatursmässa i år.
Det låter inte som vi behöver göra oss omaket?
Det tycker jag. Två av grisarna är ju prisbelönta.
- Jag ska se till dem imorgon. - Får vi följa med?
Varför inte? Jag meddelar nannyn.
Vill du ta med dem till Drewes gård?
- Du kan följa med om du vill. - Men är det en bra idé? Är det säkert?
Var inte en jöns. Du får följa med om du vill.
- Det blir kul att träffa Marigold. - Men jag måste vara i London nu.
Jag följer med, det går nog bra. Vi kan titta på grisarna.
Sen kommer vi hem.
- Är du ensam? - Det verkar så.
För jag har något åt dig.
Vad är det då?
Jag åkte till byn tidigare. Tittade förbi skolan när jag var där.
Fortsätt.
Talade med rektorn om din tentamen.
Egentligen om tentamen över lag.
Men han föreslog att innan vi bestämmer ett datum-
- kan du ta och se över några gamla prov från tidigare år.
Menar du riktiga tentamen, som folk tog?
- Det var snällt av dig. - Tacka inte mig.
Han gick igenom dem med mig. Det var faktiskt ganska intressant.
Jag önskar bara att mr Mason hade en bostad.
Klarar du din tenta, kan du bättre hjälpa honom.
Kanske det. Men först måste jag få honom att lyssna.
Hennes höghet var här. Hon försökte lugna den nya ägaren.
- Hon måste vara förstående. - Daisy, vi är tjänstefolk.
Jag måste göra något.
Är någonting fel?
Nej-
Du är ju fri.
Bates är fri. Hotet är borta.
Jag förväntade mig dig klädd i leenden.
Men du verkar istället något nedstämd.
Livet är aldrig enkelt, eller hur?
Du behöver inte berätta om du inte vill.
Det är nästan skrattretande, med tanke på min tidigare tjänst till er.
Du vet att jag och mr Bates alltid ville ha barn.
Och nu kommer ni att få några.
Nej-
Det verkar som att jag inte kan.
Anna.
Ingen kvinna i världen har gått igenom-
-fler känslostormar än du.
Det är ingen överraskning att du inte blivit gravid än.
Men det är poängen. Jag kan bli gravid, men inte behålla det.
- Hur många gånger har det hänt? - Två. Kanske tre.
Jag säger ändå att ditt liv har varit...
- så fyllt med stress och oro... - Det är okej, milady.
Jag har vant mig vid det.
Somliga kvinnor kan inte bli gravida och jag är en av dem.
Om det vore allt?
Ja. Tack ska du ha.
Hejsan.
Skickar du dina egna brev?
Det var viktigt att det kom iväg idag. Och jag är inte bra på att delegera.
Jag är faktiskt glad att se dig.
Jag värdesätter ditt råd.
Jag fick ett brev från sjukhuset i Yorkshire-
- som bad mig att bli ordförande för donatorsstyrelsen.
Vi skulle då samarbeta.
Om jag förbli socialarbetare efter sammanslagningen.
Det är väl klart.
När vi kombinerar, undviker vi dubbelarbete.
Allting kommer att fungera mera effektivt än det gör nu.
Så du motsätter dig inte planen?
Inser du inte vad det skulle betyda?
Hur gammal är vår röntgen?
Vet Clarkson ens hur man använder den?
Vilka avancerade operationer erbjuder vi? Inga.
Om Abbey-familjen har ont i fingret, åker de till London.
- Men resten av oss då? - Du hade nog åkt till London med.
Antagligen. Men jag borde inte behöva.
Men för de som inte har det valet?
Så sidorna är valda. Nu går vi till strid.
- Jag är glad att vi blir allierade. - Jag måste skynda vidare.
Jag antar att gamle Betty Grantham fortfarande motsätter sig?
Såklart. Det kommer gå hett till innan vi är klara.
Så får det vara. Det kommer gå hett till.
Stackars Daisy mår så hemskt illa om att mr Mason förlorar sin gård.
Klandra henne inte. Han är en trevlig man.
Hon verkar tro att hennes höghet kanske vill hjälpa till.
Men hur? Jag gillar förstås mr Mason. Men vad kan jag göra?
Enligt vad hon säger, gillar de inte de nya ägarna.
Men skulle du kunna fråga?
Jag kan säga att Daisy är orolig. Men jag kan inte göra mer än så.
Bäst att fortsätta.
- Jag borde inte blanda mig i. - Nej.
Och du gillar inte att hjälpa andra, eller hur?
Jag försöker ju hjälpa dig.
- Något av intresse? - Är detta intressant?
"Assisterande butler. Olika uppgifter. omedelbar start."
- Och ett nummer i Ripon. - Vore trevligt om...
- om du inte behövde flytta så långt. - Trevligt för vem?
Jag får inte tycka om dig? Vad jag än gör.
- Lämnade jag en burk olja här? - Jag la den på spiselkransen.
Mr Carson vill att jag ska vinda klockorna.
Den i tapetrummet behöver lite extra kärlek.
Jag brukade vinda klockor. Vill du ha hjälp?
Nej då. Jag såg efter klockorna på mitt förra ställe.
Men vad är en assisterande butler hemma?
Det skulle jag vilja veta.
De är stora nog.
De är bra djur. De har gått bra.
Likaså vid Malton. Eller hur, Marigold?
Vet lady Edith att du är här?
Hon hade följt med själv men hon är i London.
Så de går bra som bidrag till mässan?
- Mycket bra. - Var är mrs Drewe?
Hon är i byn. Men kommer tillbaka snart.
- Vi borde nog ta oss tillbaka. - Ingen brådska.
Vill mrs Drewe inte se Marigold?
Jo, det vill jag.
Det var snällt av er, milady.
Jag skulle gärna se henne.
Hejsan.
- Minns du mig? - Självklart minns hon dig.
- Eller hur, raring? - Det var trevligt.
Vi borde åka tillbaka i tid för lunch.
Tillbaka till stora huset för lunch.
Låt henne gå, Margie.
Vi kan inte upphålla dem mera.
Såja, min kära. Du följer med mig.
- Tillbaka till din moster. - Bra.
Jag meddelar mr Finch i eftermiddag.
Tack ska du ha mr Drewe.
Jag hoppas att det är sista gången jag blir kallad moster.
Tillbaka till jobbet.
Mr Carson, jag undrar om jag kan ta ledigt-
-i eftermiddag för en intervju.
- Intervju? För vad då? Ett jobb? - Ja.
Det är ganska nära. Herrgården Rothley nära Ripon.
Jag ringde och de bad mig titta förbi idag.
Du väntar inte länge må jag säga.
- Kan jag gå? - Varsågod.
Tack så mycket, mr Carson.
Hoppas du har turen på din sida.
Hade jag det, skulle jag inte gå.
- Gillade barnen grisarna? - De älskade dem.
Drewe var mycket stolt över att visa upp dem.
- Var mrs Drewe där? - Hon kom precis när vi gick.
Hon gillade att se Marigold, eller hur?
- Hon var ganska betagen. - Ja, hon var nog belåten.
Är det lunchdags?
Carson.
När pappa erbjöd sig att utsmycka tjänarnas hall, tänkte han inte efter.
Om ni vill ha er mottagning här-
- kan vi ha det i salen eller vilket rum som ni vill.
- Det är vänligt av er, milady. - Ingen orsak.
- Det vore vår fröjd. Eller hur? - Men ni får tacka nej såklart.
- Det är inte sannolikt. - Tala med mrs Hughes.
- Hon kan känna annorlunda. - Varför?
Hon kanske är det bara. Det är hennes vigsel. Ska vi gå?
Jag hade såklart varit nöjd i tjänarnas sal, milord.
Oroa dig inte, Carson.
Vi behöver inte låtsas som att vi kan diskutera med Lady Mary.
Ingen av oss.
Det är inte okej.
- Jag mår snart bättre. - Nej.
Du ska inte behöva gråta ensam.
Du är gift. Det betyder att du aldrig behöver gråta ensam igen.
Jag berättade för lady Mary igår.
Hon var snäll, såklart. Men det väckte allt till liv.
Har du övervägt adoption?
Ja. Men jag tror inte att det hade fungerat för dig.
Du är ett flockdjur, mr Bates.
Och flocken har inte många medlemmar.
Du vill ha ditt eget barn. Substitut duger inte.
Men vad vill du?
Där ser du?
Du berättade genom att inte förneka.
Vi måste lära oss att vara nöjda som vi är.
Vilket är lätt för mig.
Men det är inte ditt fel. Jag kan inte ge dig vad du behöver.
Jag SGI' OSS som en person.
Och den personen kan inte få barn.
Jag älskar dig.
Jag förstår att du har läst-
- många tidningar hos frisören eller i tandläkarens väntrum.
Men det betyder inte att du är expert på tidningsproduktion.
- Du behöver inte gasta. Jag är inte döv. - Är du säker på det?
För du verkar ha svårt att förstå vad jag säger.
Det är torrare än det stod i morgontidningen.
Ja. Men det ser ut att bli ljusare, eller hur?
Kom. Vi går på lunch. Sen kan du komma tillbaka.
Det spelar ingen roll.
- Vilken hemsk man. - Han lät inte särskilt försonlig.
Jag åkte till London bara för att bli utskälld.
Och det är inte allt. Mamma ringde.
Mary tog Marigold till Drewes gård idag. Jag visste att hon skulle göra det.
- Varför hindrade du henne inte? - Hur då?
George ville se grisarna.
Vad skulle jag vilja hindra Marigold?
För att det skulle göra mrs Drewe upprörd?
Skulle Mary inte undra varför jag gjorde en sak av det?
- Du måste berätta någon dag. - Varför då?
- Hur mår farmor? På väg in i inbördeskrig.
De vill ändra på sättet de driver sjukhuset.
Förändring? Det gillar hon inte.
Hon är lierad med Dr Clarkson som inte heller är förtjust.
- Isobel har motsatt sig. - Och dina föräldrar?
Mamma håller med Isobel. Pappa vill inte välja.
Om jag känner farmor, kommer han vara tvungen.
Du är förstelakej vid Downton Abbey?
Ja, jag har varit där länge.
Jag började som underordnad lakej för 15 år sedan.
- En annan värld. - Det verkar så.
Jag var såklart i kriget i mitten av det.
- Varför slutar du nu? - Det verkar vara rätt tid för det.
Jaså? Det verkar så?
Berätta mer, mr Moore.
Vad är en "assisterande butler"? Jag är inte bekant med termen.
Tja, vi hittade på den.
Är en assisterande butler inte samma som sak som förstelakej?
Ni måste ta er ner från er höga häst, mr Barrow.
Det är 1925. Ni måste kombinera lakejens uppgifter...
- vid behov, samt chaufför. - Ingen chaufför?
De kör oftast själva.
Men skulle de behöva en chaufför för fester-
-och liknande, är det du.
Jag förstår. Jag kan köra.
- Är det allt? - Vet du hur man passar upp?
Oj, det här är ett jobb för en bläckfisk.
Du ser ömtålig ut, inte sant?
Det skulle jag inte säga.
- Är du gift? - Nej.
Varför då? Inte träffat rätt flicka?
Du vet nog att de flesta lakejer eller butlers är ogifta.
Nej. Eller, det brukade de inte vara.
Men det är jag.
Okej, mr Barrow. Jag har hört nog.
Vi hör av oss.
Hur gick besöket?
George vill bli en grisfarmare när han växer upp.
Och mr Drewe med?
Han är så stolt över sina djur.
Var mrs Drewe där?
Du är full av frågor.
Hon var faktiskt ganska upprörd över att se Marigold igen.
Jag tänkte att det kunde vara snällt. Men det var kanske okänsligt.
När en kvinna älskar ett barn måste det stanna med henne.
Jag antar det.
Nu minns jag.
Du vet vad du sa igår kväll.
Ja.
Jag vill få hjälpa till.
Det är snällt, milady. Tack.
- Men det finns inget att göra. - Inte sant.
Eller, inte nödvändigtvis sant.
Jag tror att du har glömt att när jag gifte mig-
-kunde jag inte heller bli gravid.
- Ja, men... - Lyssna.
Jag besökte Dr Ryder på Harley Street. Han sa att jag behövde ett litet ingrepp.
Jag fick det och George är resultatet.
- Vad är poän... - Det finns ingen poäng i att tänka.
Du vet inte. Jag ska ta med dig till London.
Vi träffar Dr Ryder och ser vad han säger.
- Sen får vise. - Vad skulle det kosta?
Jag kan inte ta emot det.
Var inte larvig. Du har förtjänat det. Bevarat mina hemligheter.
Gömt den där hemska prylen från Holland.
Burit stackars mr Pamuk från galleriet mitt i natten.
Vi har haft våra stunder, milady.
Det har vi verkligen.
Och detta är vår nästa stund.
Jag ringer och bokar en tid.
Jag uppskattar det verkligen.
Det kommer inte fungera, men det är inte poängen.
Ingen i hela mitt liv har varit snällare mot mig än du.
Förutom mr Bates.
Jag är glad att det är beslutat.
- Ska du berätta för honom? - Inte än.
Han skulle hjälpa till för mycket. Men senare, om det fungerar.
Men hur? Jag vore förvånad om mr Henderson-
- är ängslig över att förbättra vår bekantskap.
- Kan Sir John Darnley lägga in ett ord? - Säkert.
Men de nya ägarna tar inte order från honom.
Matterton är deras nu. De gör som de vill.
Jag säger åt Daisy att inte tala om det.
Jag vill inte att de inte ska känna att de kan tala med mig om de vill.
- Men jag kan nog inte hjälpa till. - Vem kan du inte hjälpa?
Mr Mason, det tror jag inte.
Nej-
Vad berättade du inte om ditt besök hos Drewe?
Bara att mrs Drewe inte har kommit över Marigold.
- Nej? - Nej.
Hon såg ut att vilja svälja henne hel.
Var det klokt att ta med barnet alls?
Mary planerade det. Det fanns inget sätt att avbryta.
Jag önskar att Edith kunde berätta.
Nej. Hon tror att Mary kan använda det mot henne och hon kan ha rätt.
Säg mig sanningen. Vi kan flytta dem till en annan gård.
Varför då? De har varit på Newtree i över ett sekel.
Hon glömmer inte Marigold så länge flickan finns nära.
Jag kan prata med Drewe.
Men det är nog inte till mycket nytta.
- Gick intervjun bra? - Inte direkt.
Det gör inget. Något dyker upp.
Men inte den här.
De ville att jag skulle vara chaufför, lakej och uppassare, samtidigt.
Jag hade säkert fått laga mat och sköta trädgården med.
Det speglades säkert inte i lönen.
Vad är skatten för en betjänt?
Och du vill ha ett helt hushåll på köpet.
Jag förstår inte varför du försöker.
Det vet jag.
Så jag får inte tala med henne?
Nej, hon sa bara att hon nog inte kunde hjälpa till.
Jag vill höra det från henne.
Annars har jag bara gjort allt värre.
- Fråga henne då. - Men var inte arg på henne.
- Det är inte hennes nåds fel. - Nej, men det är systemets fel.
Det gör mig arg, systemet.
Och hon är en del av det.
Jag förstår inte varför han inte kan kompromissa.
Du ville ha en stark redaktör.
Men jag ville inte hamna i ringen med Attila.
Tack ska du ha, William.
Mary kommer imorgon.
Vad vill hon?
Hon har en tid på Harley Street. Och behöver kläder.
Jag borde också shoppa. Jag har inte köpt något på länge.
- Ni kan shoppa tillsammans. - Med Mary? Det tror jag inte.
- Det var en smaklig middag. - Jag har en ny kokerska.
Men de bästa stannar aldrig. Men vi ska äta tills hon går.
Vad ska du göra med din våning då?
Jag ska nog låta den stå tom och se om jag kan få användning av den.
- Varför bor du inte där? - Jag borde.
Men sanningen är att jag aldrig har bott ensam.
Jag tror inte jag är bra på det.
Undvik att vara bra på det.
Det är faran i att bo ensam.
Det kan vara svårt att låta bli.
Jag är inte otacksam.
Det är jag. Det är mycket vänligt.
- Men du vill inte tacka ja? - Det är ett vackert hus.
Oavsett om vi är i stora salen eller var som helst...
- vore det mycket storslaget. - Vad är problemet då?
Det är inte vi.
Det är inte dem vi är.
Det kan vara vår arbetsplats. Men det är inte vi.
Men att vara i skolbyggnaden vore det?
Det måste inte vara skolbyggnaden om du inte vill. Men ja.
Om vi tar en neutral plats och dekorerar det som vi vill-
- med blommor som vi gillar, då handlar det om oss.
Den stora salen på Downton Abbey aldrig handla om oss.
Och nu måste jag berätta för hans höghet.
Jag gör det, om du inte vill.
Nej då. Det bör komma från mig.
- Vet du när du väntas åter? - Imorgon eller dagen efter.
Vad har hon planerat?
Du vet, lite shopping.
Ett eller två ärenden.
Försök och koppla av lite.
Ja, jag ska vila.
Jag tror att ett avbrott kan vara gott för dig.
Och hälsa till mr Mead.
Du har rätt. Det kan vara bra. Kan åtminstone inte skada.
Vad ger oss den äran?
Jag måste stanna till vid kyrkan.
Och jag ska möta dr Clarkson och mamma på sjukhuset.
Jag berättade för Isobel så jag hoppas att hon kommer med.
- Är det klokt? - Det tror jag.
Jag kan åtminstone lita på henne. Även om jag inte kan lita på dig.
- Jag berättade inte om mötet... - När går tåget?
Halv tio. Massor av tid.
Carson. Har du berättat för mrs Hughes?
- Om vad då? - Var de ska ha mottagningen.
- Jag hoppas att hon är nöjd. - För att vara ärlig...
är hon lite tveksam.
Hon är inte helt övertygad om att det vore lämpligt.
- Varför inte? - Hon känner att vi hade påstått...
oss vara något vi inte är.
Carson, du har arbetat i detta huset i ett halvt sekel.
Om du inte har rätt att vigas här, vem har då det?
- Mrs Hughes håller inte med. - Jag sköter det.
Oroa dig inte. Jag ska se till att ni får er mottagning i stora salen.
Så betryggande, milady.
Mycket betryggande.
Vi ville att du skulle få se avdelningen. Nu har den målats om.
- Det är mycket ljusare, inte sant? - Mycket fint.
- Doktorn. - Han gjorde det med mig också.
Snart ska du visas varje sorts behandling.
- Kirurgisk, palliativ, med mera. - Vad försöker vi lägga till?
Kusin Cora ska inte känna sig utnumrerad.
Det är vänligt, lyfta upp henne till en position.
Det är ovänligt att tvinga henne till underkastelse.
Ursäkta, men jag behöver inte tvingas eller upplyftas.
- Fakta talar för sig själva. - Dina eller mina?
- Vad är skillnaden? - Mina fakta är sanna.
Ska vi fortsätta detta på mitt kontor?
Jag önskar att vi kunde övertala dig att hindra förändringens vindar med oss.
Jag vet bara inte om rätt väg framåt är att gå bakåt.
Jag förstår dig inte, min kära.
Menar du att Dr Clarkson är en dålig läkare?
Absolut inte.
De andra läkarna på sjukhuset, är de dåliga?
De gör säkert sitt bästa. Men det finns nya metoder nu.
Nya behandlingar. Nya maskiner. Stora framsteg har gjorts sedan kriget.
- Kan vi inte ta del av dem? - Bra sagt.
- Självklart. Det avser jag att vi gör. - Men vi har inte råd.
Jag behöver inte stödja dig. Du har argumenten på din sida.
Är du inte stolt över vad vi åstadkommit med sjukhuset?
Jag tror inte stolthet spelar roll.
Jag varnar dig, vi kommer att strida till slutet.
Jag vill bara byns bästa.
Det har vi åtminstone gemensamt. Jag måste gå.
Mamma. Isobel.
Jag följer med. Vi ska låta dem klaga i fred.
Inget att förneka. Lady Grantham vore en mäktig bundsförvant.
Jag hoppas att du inte antyder att hon vore mäktigare än jag är.
Nej då, inte alls.
- Säger du åt mig flytta? - Absolut inte.
Men det är ändå en svår situation.
Varför hindrade lady Edith dem inte?
Hon kunde inte. Hon var bortrest.
- Var är mrs Drewe nu? - Hämtar barnen från skolan.
Vi är okej.
Jag önskar att vi vore okej.
Ingen önskar det mer än jag.
Men hennes nåd oroar sig att mrs Drewe-
- inte kan stå ut med att vara så nära barnet.
Tvinga inte bort oss, milord.
Vi kom hit före Waterloo.
Jag tvingar inte bort någon.
Jag vill att lady Edith ska vara lycklig.
Jag vill att ms Marigold ska vara glad. Jag vill också...
- att er fru ska vara lycklig. - Jag kan ta hand om det.
- Jag lovar. - Bra så.
- Det tror jag du kan. - Jag lovar.
Då låter vi det vara så.
Lyckades du föra ämnet på tal?
Hans höghet tog upp det.
Hur tog han det när du tackade nej?
Du tackade inte nej, eller hur?
Det var svårt.
Lady Mary känner att det är rätt att mitt giftermål-
-ska firas i huset.
Och Gud förbjude att vi obetydliga-
skulle motsäga Lady Marys vilja.
- Det är inte likt dig. - Det är mycket likt mig.
Jag vill att mitt eget bröllop ska ske på mitt sätt.
- Är det så konstigt? - Det är mitt bröllop med.
Jag är bruden. Vi kommer ha det på ditt sätt de kommande 30 åren.
Det vet jag väl. Men bröllopsdagen är min.
- Vad är det? - Ers nåd.
- Får Daisy byta ett ord med dig? - Nu?
- Hon står utanför. - Det går bra.
- Tack för att du tar emot mig, milady. - Gladeligen, Daisy.
Men jag måste säga att det inte finns mer jag kan göra.
Jag står bara inte ut med det.
Vår William pappa ska bli utslängd från sin farm när det är mitt fel.
De tycker inte att det är ditt fel.
Mr Henderson var arg men han skulle inte ändra sina planer för det.
Sanningen är att de de måste ta itu med mycket av godset.
Men mr Mason är inte ung, utan mycket erfaren.
Han har säkert ett gott rykte så John Darnley kan hjälpa till.
Han har all utrustning, allt i prima skick.
Han är ett bidrag till alla gods.
Och han skulle kunna börja på nytt? Det är ett stort företag.
Varför?
Har du tänkt på något? Du har en idé, eller hur?
Antagligen inte. Men kanske.
- Jag hör av mig om det leder till något. - Tack, Ers nåd.
Det är ingen hemlighet, mrs Bates. Du lider av cervixinsufficiens.
Det innebär att livmodershalsen är svag.
När fostret nått 3 eller 4 månader-
-blir det för tungt för livmodern.
- Det är inte ovanligt? - Det är otur, men inte ovanligt.
- Kan du behandla det? - Absolut.
Ingreppet kallas cerclage.
- Det har använts i mer än 20 år. - Fortsätt
Jag skulle införa ett stygn, ganska stort, i livmoderhalsen.
- Gör det ont? - Det går fort över.
- Men det fungerar. - Jag kan inte lova på rak arm.
Det fungerar i många fall.
- När skulle du göra det? - Vid ungefär 12 veckor.
Jag hade vanligen kommit hem till er.
Du kan vila efteråt utan besväret av resa.
- Jag hade inte legat på sjukhus? - Nej, det är inte värt det.
Du har gett mig mycket att fundera över.
- Tack ska du ha. - När återvänder ni norrut?
Imorgon bitti.
Då får ni återkomma till mig om när du blir gravid igen.
Jag är rädd att Drewe inte vill flytta. Men jag kan inte klandra honom.
Men problemet kommer nog inte försvinna heller.
Edith ringde innan jag kom upp.
Hennes redaktör är visst fortfarande en mardröm
Sa hon när hon kommer tillbaka?
Hon och Mary tar samma tåg imorgon, kl. 11.00.
Reser tillsammans? Jösses.
Men jag är glad att Mary kommer tillbaka.
Hon har bara två dagar att få grisarna redo för mässan.
Oroa dig inte. Det är bara en kreatursmässa. De är rätt betydelselösa.
Två dagar är mer än nog.
Det är ändå bra.
Detta visar bönderna att vi är på deras sida.
Jag önskar att vi kunde påminna din mor att vi är på samma sida.
De gäller inte för henne. Hon är en undantagslag.
Det vet vi väl.
Finns det inget socker? Hallå.
Som ni alla vet är det mässa vid Malton idag.
Det blir ingen lunch där uppe.
Ni får besöka mässan om ni vill.
Vagnarna går från stallet kl 10.
- Serverar vi vid någon lunch? - Nej, de gästar lord Maxwell.
Då tror jag inte att jag åker. Det är bara en liten mässa.
Du borde komma med. Det blir nog kul.
- Du är full av vårens glädje. - Är jag?
Jag hade rätt om London. Du har haft energi sen du kom tillbaka.
- Det var bra. - Ja, men nu måste jag gå.
Vi ses här strax innan 10.
- Hur länge kan vi stanna? - Bra fråga.
Jag behöver manskap att servera te om de så önskar.
- Jag kan göra det. - Nej, då.
Andrew, Mr Molesley, se till att vara här kvart över fyra.
- När behöver du mig då? - Ja, "när"?
Du hann, alltså?
Trodde du inte det?
Är de alla här?
Det visste du att de skulle vara.
Vill du se lady Mary visa upp sina grisar?
Strax.
Låt mig visa dig.
Oroa dig inte mr Barrow. Det är inte mitt spel.
Bäst att jag går. Vill inte missa grisarna.
- Ni lär er inte så fort, va? - Jag vet inte vad du menar.
Jag tänker på dig. Var bara vettig, för Guds skull.
Har du någonsin tänkt, bara denna gång, att du kan ha fel?
Bra gjort, milady. En naturbegåvning.
Inte en komplimang för alla, mr Finch, men för mig är det.
Det är kul att se lady Mary där inne med grisarna.
- Det gör henne stolt. - Jag håller med.
Folk kan tro att hon är en låtsasbonde.
Jag hoppas det börjar lugna ner sig, mr Mason.
Det börjar snarare falla sönder.
- Säg inte så. - Stackars Daisy kan knappt arbeta.
- Hon har varit så orolig för dig. - Låt inte oro hindra arbetet.
Bravo. Du ser mycket övertygande ut.
- Min guddotter, grisuppfödaren. - Kul att du kom.
En arrendator har ett bidrag. Jag är här som stöd.
Så du är en bonus.
Mamma säger att du är på hennes sida i striden om sjukhusen.
Jag tror på förändringar, ja.
Farmor anklagar Isobel för att ha lockat över dig till fel sida.
Nej då, jag var redan på fel sida.
Jag hoppades snarare på att det kunde vara tecken på islossning.
Jag önskar det vore sant. Men hon är fortfarande fast besluten.
En kvinna kan alltid byta åsikt. Det är vi kända för.
- Hej, mrs Drewe. Allt väl? - Mycket väl. Tack, milord.
Lämnade barnen med min granne.
Tim tyckte att jag borde ta ledigt en dag.
Det har han rätt i.
- Trevligt att råkas. - Vad mer vill du göra?
Vi kan väl ta och reda ut den här röran?
Jag vill inte låta envis, men det är ju utrett.
Det är viktigt för lady Mary och familjen att vi vigs i huset.
- Jag håller med. - Gör du?
Ja. Om vi hade familj nära eller en plats-
- som betydde något extra, vore det annorlunda.
Men det har vi inte. Och Downton Abbey betyder mer än skolan för mig.
Jag är ledsen, men det gör det.
Damer och herrar, det är dags att tillkännage mässans första pris.
Första pris går till Golden Empress från Downton Abbey.
Ägd av greven av Grantham och lady Mary Crawley.
Bra månad, mr Timothy Drewe.
- Bra gjort, milord. - Det gjorde vi bra.
Var är ms Marigold, milady?
Hon var... Vem har Marigold?
Hon var precis... Nej, hon är borta.
- Det verkar som att vi vann. - Ja, men Marigold saknas.
- Va? - Herregud.
Oroa dig inte, hon har bara promenerat undan. Hon mår bra, ska du se.
- Vad är det? - Marigold saknas.
Jag talade med er fru och Marigold var framför oss.
Hur kan hon ha försvunnit?
Stanna med er mor. Sprid ut er. Carson.
Jag kommer med er.
Barrow, kom med mig.
- Vad är det, milady? - Vi saknar ms Marigold.
- Säg inte så. - Var inte larvig.
Hon saknas nu och kommer snart att bli funnen.
Någon lycka?
- Har du en bil här, milady? - Va?
Jag kom med mina föräldrar. Hurså?
- Jag vet var hon är. - Var?
Margie och lastbilen är också borta.
- Menar du...? - Jag tror det, milady.
Oroa dig inte. Hon skadar henne aldrig.
Lugna ner dem så åker vi.
Det är okej. Han har ett meddelande.
Mrs Drewe hittade henne och tog hem henne för säkerhets skull.
Kan du ta mig dit så vi kan hämta henne?
Självklart. Jag hämtar bilen.
Vad händer?
Ingen fara, milady. Ms Marigold är vid Yew Tree-gården med mrs Drewe.
- De åkte för att hämta henne. - På gården med mrs Drewe? Varför?
För säkerhets skull. Det var bara bra för henne.
Hur tar vi oss tillbaka?
Låt mig gå in ensam.
- Jag följer med. - Jag vill inte skrämma henne.
Han vet vad han gör.
Hon var uttråkad.
De brydde sig inte om henne. Inte alls.
Så du tog hit henne?
Vart annars?
Detta är hennes hem.
Ingen såg efter henne. Ingen av dem.
Ge henne till mig nu.
Du är väl inte arg, Tim?
Du kan väl inte vara arg när jag bara...
vill hålla henne nära.
Och älska henne så mycket som jag kan.
Nej, min älskling.
Jag är inte arg alls.
Men ge henne till mig.
Snälla?
Sådär ja. Du är trygg nu.
Hej, älskling.
Vi sätter dig i bilen igen.
Jag börjar leta efter ett annat arrende imorgon.
Jag är ledsen, Drewe. Jag vill hjälpa henne så mycket som jag kan.
Säg bara till om du behöver något av mig.
- Det är vänligt, milord. - Det är det inte.
Det är lite i jämförelse vad du och mrs Drewe har gjort för oss.
Jag vet hur mycket lady Edith...
Nej, hur mycket vi alla står i skuld till din fru.
Det är okej. Vi hade en plan, lady Edith och jag.
Men vi glömde bort känslorna.
Och känslorna kan alltid sätta käppar i hjulen.
Gud välsigne dig, Drewe. Gud välsigne dig och din familj.
Detsamma, milord.
Detsamma till er.
Han är överens. Det verkar orättvist men jag har funderat mycket och...
- jag vet inte vad vi annars ska göra. - Det är nog bäst så.
Det vet jag att det är.